Siin ta on – cavalier king charles spaniel LIISU, pärisnimega Royal Fantasy French Rose, kes on värskelt täitnud Eesti Agilitytśempioni tiitli nõuded.
Liisu tuli minu ellu pärast üsna pikka koeravaba pausi, mil kasvatasin peamiselt lapsi, mitte koeri. Tänulik pean olema ühele võrratule noorele cavalierile, kes avas mu silmad ja näitas, et ka väike koer võib olla see, keda ma oma koerana aktsepteerida suudaksin. Ja et cavalier on koer, keda oma olemuse ja kasvu tõttu suudavad omaks võtta kõik mu pereliikmed, see oli antud hetkel väga oluline.
![Pilge, hehe! :P](./images/smilies/icon_razz.gif)
Ääretult tänulik olen ka väiksele cavalierikutsikale Minnilile, kes oma lühikese elu jooksul nii palju muutis.
Ja siis tuli Liisu. Paar suve tagasi cavalierirahva jaoks koolitusjuttu kokku pannes avastasin end arutlemast, milliseid erinevaid rolle ja tähendusi koerad inimeste jaoks kannavad. Igaühe jaoks erinevalt. Iseennast läbi kaaludes jõudsin arusaamisele, et mina naudin koera juures eeskätt USALDUSVÄÄRSEKS PARTNERIKS olemist. Liisu täidab seda rolli suurepäraselt! Naudin meie koostööd, koera ergast tähelepanu, valmisolekut reageerida väikeste ja vaiksete vihjete peale. Iseenesest oleks see igapäevane koostöömäng juba täiesti piisav nauding,, aga natuke oleme katsetanud ka SKga. Meie suur armastus on siiski agility ja kõik muu on ammu selle varju jäänud. Heh, oleks ma Inga juurde esimesse agility trenni minnes teadnud, mida see kõik endaga kaasa toob... siis ikka oleksin läinud
![Pilgutus, vihje ;)](./images/smilies/icon_e_wink.gif)
Mõnigi kord olen agilityplatsil tegemisi kõrvalpilguga vaadanud ja ahhetanud, kuivõrd lahedal moel on täitunud kunagise tüdruku unistused, kui ta oma tollase krantsiga mööda kive ja kände „agilityt tegi“. Ja mul on tublisti tegemist, et seda teismelise tormakust eneses parajasse volüümi suruda. Sest teatavasti ei ole mõistuseta rabelev ja tormav inimene agilityrajal just eriti arusaadav juht oma koerale. Agility on suurepärane võimalus inimesele enese arendamiseks!
Ja koer? Naudib täiega.
![Väga õnnelik, lõbus :D](./images/smilies/icon_e_biggrin.gif)
Liisu on ehtne cavalier, see tähendab, et oma loomult on ta mugav ja kohanduv. Ta on rõõmuga valmis liikuma, aga põhimõtteliselt oleks ta üpris nõus ka lihtsalt diivanikoera rolliga. Seepärast olen täie teadmisega teda üles kruttinud. Palun andke meile andeks kogu see lärm ja klähvimine agilityraja kõrval, aga selle loomakese puhul on meeleolu ülevalhoidmine kindlasti hea.
Esimene sissekanne võistlusraamatus on aastast 2009. Tasapisi ja koos õppides oleme edasi liikunud. Alles viimase aasta jooksul on mul endal vaikselt saabunud tunne, et nüüd ma juba natuke hakkan aru saama, mis asi see agility tegelikult olla võiks. Ma ei kiirusta, sest enese arendamine pole kunagi liiga lihtne. Meie trennid koos Inga ja Elikaga on marutoredad ja kõik keerulised väljakutsed pakuvad uusi avastamisvõimalusi. Uskumatu, kui tark koer mul on! Kui ma vaid julgeks ja oskaks teda usaldada ning adekvaatselt juhtida.
![Pilge, hehe! :P](./images/smilies/icon_razz.gif)
Õnneks on mul hea treener Inga, kes oskab mu rabistamised läbi näha ja püüab mind arukamatele toimimistele suunata.
Raja läbimise kiirus sõltub juhtimisest ja koera võimekusest. Kui koerajuht areneb tasapisi oma võimetele vastavalt, siis võibolla on natuke lootust ka koera liikumist edendada. Ebatiinuste jms mõju ongi vist tasapisi vähenemas või vähemalt ei paista see erinevus hetkel nii dramaatilisena. No oleme ju tasapisi hakanud ka A3 aegadesse mahtuma (päris hullumeelsete ootustega kohtunike puhul vist ei saagi kunagi seda lootust olema, aga ega siis kõik kah sellised ole, ja hullumeelsete puhul on kah põnevust, kuhu pürgida
![Pilge, hehe! :P](./images/smilies/icon_razz.gif)
).
Liisu, mu kirglik ja rõõmsameelne sõbrake, on Eesti Agilitytśempioni tiitli auga välja teeninud! Järge ootavad tema õed Femmu ja Flammy. Selline tubli õdede-agilitycavalieride kolmik on meil.
![Naeratus :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)